Живко Лазаров
Господи, колко я обичам…

chitanka.info

Господи, колко я обичам!

Викът ми прониза небето.

А там прелетни птици прелитат

и разбиращо махат с крилете.

Господи, колко я обичам!

Викът ми събуди полето.

От дупки муцунки надничат,

главички поклащайки леко.

Господи, колко я обичам!

Викът ми понесе реката.

Надолу водите се стичат

и бързо отнасят мълвата.

Господи, колко я обичам!

Поемат викът ми върхари.

А ехото в тях се засича и

„обичам“, „обичам“ повтаря.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.